‫זו בטח בדיחה.‬
‫התכופף!‬
‫אני רואה אותו.‬
‫קדימה!‬
‫קבלו את זה!‬
‫סליחה, ריקיצ׳י.‬
‫אני לא יכול לבוא אתכם לבירה.‬
‫סמוראי.‬
‫חייך‬
‫נמכרו.‬
‫אתה בטח מתלוצץ.‬
‫- מבוסס על הסיפור ״שבעת הסמוראים״‬ ‫מאת אקירה קורוסאווה -‬
‫- קמביי -‬
‫- קיקוצ׳יו -‬
‫- קצושירו -‬
‫- גורוביי -‬
‫- שיצ׳ירוג׳י -‬
‫- היהאצ׳י -‬
‫- קיוזו -‬
‫- פרק שבעה עשר: הזיכרון -‬
‫כשהאורז הזהוב‬
‫מתעקל לו‬
‫על כולם לצאת החוצה‬
‫ולהביא את מגליהם‬
‫תפסו חופן קנים‬
‫וקצרו אותם‬
‫תפסו חופן קנים נוסף‬ ‫וקצרו אותם‬
‫כשהאורז הזהוב‬
‫הגיע הזמן.‬
‫כך זה אמור להיות.‬
‫הפסיקו לצחוק!‬
‫דוד גדול, פשוט תפסיק.‬
‫אולי אני לא נראה ככה, אבל פעם הייתי איכר!‬
‫בכפר שלי, אנשים נהגו ‬ ‫לכנות אותי ״טאגו הקוצר הזריז״!‬
‫טאגו?‬
‫מה המשמעות של טאגו?‬
‫זה לא משנה.‬
‫המגל הזה! המגל הוא מקור הבעיה!‬
‫הוא קטן מדי עבורי!‬
‫דוד גדול, אתה פשוט גדול מדי.‬
‫כן!‬
‫סמוראי?‬ ‫-מה?‬
‫אנו נטפל בזה.‬
‫למה?‬
‫למרות שהיית פעם איכר,‬
‫הגוף שלך נועד ללחימה.‬
‫הגוף שלך לא נועד כדי לקצור אורז.‬
‫בבקשה, סמוראי.‬
‫אנו לעולם לא נסיים בקצב הזה.‬
‫דחינו את הקציר כדי להביס את השודדים,‬
‫אז כעת עלינו להזדרז.‬
‫הבנתי.‬
‫היי, גורונוג׳י. איזה יום יפה היום.‬
‫אני לא סובל איכרים!‬
‫סיימנו את תפקידנו כאן.‬
‫גם אתה בטח לא נהנה להיות פה.‬
‫כרגיל, האיכרים‬
‫עסוקים רק באורז ובמזג האוויר.‬
‫יכולת למות בייסורים.‬
‫זה תלוי בגורוביי.‬
‫אבל‬
‫זה קצת יותר מדי!‬
‫ומה העניין עם קמביי?‬
‫הוא פשוט קם והלך‬
‫מבלי לחלוק שום כבוד למת!‬
‫כולם כה קרירים!‬
‫הוא עוד ישוב.‬
‫מאיפה לך?‬
‫הוא ישוב, כי הוא סמוראי.‬
‫מה?‬
‫היי.‬
‫מה זה סמוראי?‬
‫הסתכל בראי.‬
‫שם תראה סמוראי.‬
‫מוכנים?‬
‫הניפו!‬ ‫-הניפו!‬
‫השגנו תוצאות טובות.‬
‫בגלל שחילקנו אותם לקבוצות.‬
‫חילקתם אותם לקבוצות?‬
‫כן.‬
‫היה עלינו לחלק את האנשים לקבוצות‬ ‫על מנת להביס את השודדים.‬
‫הם עובדים עם אותם אנשים ‬ ‫אתם הם עבדו יום קודם.‬
‫נראה שהזריזות שהם פיתחו באימונים‬ ‫משפיעה גם על קצב בניית הבתים.‬
‫היהאצ׳י סייע עם הידע שלו כמהנדס קרבי.‬
‫משוך!‬
‫הבא בתור.‬
‫טען!‬
‫אש!‬
‫קמביי תכנן הכול כך שהוא ‬ ‫יוכל להשאיר אתכם פה?‬
‫כן.‬
‫הבסת השודדים היא רק ההתחלה.‬
‫כל עוד אנו אוכלים את האורז,‬
‫עלינו לשקם את הכפר שלכם‬ ‫כדי שתוכלו לגדל אורז ללא חשש.‬
‫סליחה שנכנסתי ללא רשות.‬
‫זה ספר על מלחמה?‬
‫תחושת הפספוס מתגברת בתוכי ואיני עומד בכך.‬
‫אני רוצה לשאת את ריח שדה הקרב.‬
‫לפני זמן רב התקיימו מלחמות רבות.‬
‫מלחמה אחת הסתיימה והבאה מיד החלה.‬
‫ואז החלה אחת נוספת.‬
‫הימים בהם מלחמה הובילה למלחמה נוספת‬
‫נמשכו על פני דורות רבים.‬
‫מלחמות הביאו תרבויות לגדולה.‬
‫המלחמות השתלטו על חיינו לחלוטין.‬
‫היה זה עידן בו המלחמה קבעה את ערכו של אדם.‬
‫הצורך לנצח הוביל לכך‬
‫שחולשה לא היוותה אפשרות.‬
‫בעלי הממון נהפכו למכונות‬
‫אשר גדלו וגדלו בהתאם להישגים.‬
‫גודל הגוף העיד על מידת ההצלחה.‬
‫גודל העיטורים העיד על רמת הסמכות.‬
‫להיות סמוראי משמעו להיות נעלה.‬
‫אם לא היית סמוראי, לא היית בנאדם.‬
‫כך או כך, המלחמות תמו.‬
‫לא נשאר דבר עבור בני האדם.‬
‫כל מה שנותר הוא אדמה חרוכה,‬ ‫בתים הרוסים ופנים מפויחות.‬
‫התרבות אבדה.‬
‫המלחמות סייעו לסמוראים לצבור כוח.‬
‫כל עוד היו מלחמות, ‬ ‫הסמוראים נחשבו לגיבורים.‬
‫כולם רצו להיות סמוראים.‬
‫בעודם משרתים את הסמוראים,‬
‫הם שהכריעו את המלחמות,‬
‫היו גם את אלו שהכינו את כלי הנשק.‬
‫הם שיפרו את יכולותיהם‬
‫והצליחו להתאים את עצמם לעידן הבא.‬
‫הם נקראו ״הסוחרים.״‬
‫הסוחרים בנו ערים ובתים מאפס.‬
‫הם גרמו לפנים המפויחות לחייך.‬
‫לאחר שתמו המלחמות, ‬ ‫הסמוראים נהפכו לאנשים פשוטים.‬
‫כמו שיר אהוב שנוגן פעמים רבות,‬
‫הזמנים השתנו.‬
‫זהו עידן הסוחרים,‬
‫ואני סמוראי.‬
‫למה את לא נותנת לי להסתכל?‬
‫אני נבוכה.‬
‫במיוחד בגלל שאני זו ‬ ‫שהכניסה אותך למעגל הכאב הזה.‬
‫הספר הזה הוא הוכחה לחוסר הבגרות שלי.‬
‫אל תאשימי את עצמך.‬
‫אני בחרתי להיות סמוראי מרצוני החופשי.‬
‫פשוט צעדתי בשביל בו אני מוכרח לצעוד.‬
‫אל תזניח אותה.‬
‫השחזתי אותה עבורך.‬
‫להרוג אדם יהפוך אותך לסמוראי.‬
‫בשביל מה באת הנה?‬
‫כדי להציל את הכפר.‬
‫אם כך,‬
‫סיים את המוטל עליך.‬
‫אם אתה רוצה להיות סמוראי,‬
‫עליך להיות מסוגל לשאת בעול ההריגה.‬
‫אנו כמו דחלילים שנועדו ‬ ‫להרחיק את השודדים מהאורז.‬
‫קח את החרב, קצושירו.‬
‫וסיים את האורז שלך.‬
‫עליך להרוג.‬
‫אני רוצה להיות גאה ‬ ‫בבחירה שלי להפוך לסמוראי.‬
‫אני קופץ!‬
‫אמרתי לך ללכת הביתה.‬
‫הייתי בטוחה.‬
‫ידעתי שתבוא לחלץ אותי.‬
‫אתם מאוד נחושים בדעתכם. אני מקבל את ההצעה.‬
‫בואו נלך לכפר.‬
‫אני לא אוכל את האורז הזה סתם כך.‬
‫אתם מבקשים ממני לעזור לכם לחזק את ההגנות?‬
‫זוהי מלחמה ללא תגמול בכסף או תהילה.‬
‫התגמול היחיד הוא בטן מלאה באורז.‬
‫בואו נעשה את זה.‬
‫בר מזל או לא, הייתי מכוסה עפר ושרדתי.‬
‫זה טוב.‬
‫אם תמות, תפסיד. אם תחיה, תנצח.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫כך אני מאמין.‬
‫אני אסיר תודה.‬
‫דרך אגב, מה דעתך על חיסול 40 שודדים?‬
‫שודדי העולם‬
‫חתכו אותם‬
‫חתכו אותם, היחתכו בידם, חתכו אותם‬
‫אני אצטרף אליך.‬
‫יהיה זה קרב קשה ללא תגמול או תהילה.‬
‫אתה עלול למות בקרב הזה.‬
‫סנסיי, עליכם להמשיך מיד, בבקשה.‬
‫אני רק אעכב אתכם במצבי.‬
‫תפסיק לנסות להיות גיבור.‬
‫זו לא כוונתי!‬
‫אני יודע שזה מתסכל, קצושירו.‬
‫זה בסדר.‬
‫האנשים האלה אסירי תודה.‬
‫זוהי דרכו של סמוראי. זה בסדר גמור.‬
‫אתה החמישי.‬
‫למה?‬
‫קיוזו.‬
‫רציתי לחיות.‬
‫טיפש אחד.‬
‫האם תצטרף אלינו?‬
‫מתי עוזבים?‬
‫ברגע זה.‬
‫הבחור הזה התלבט בין הסמוראים לשודדים,‬
‫ובחר בשודדים!‬
‫המחשבה של לסכן את חיי עבור האנשים האלה‬
‫גורמת לי לצחוק ולבכות בו זמנית!‬
‫אני אעשה זאת!‬
‫אני אחסל כל שודד, עד האחרון שבהם!‬
‫אנחנו שבעה, אם כך.‬
‫תחושת הפספוס.‬
‫נראה לי שאני מבין למה קיוזו ‬ ‫התכוון כשאמר ״רציתי לחיות.״‬
‫קצושירו.‬
‫נראה שכפר קאנה ניצח.‬
‫וואו, קירארה עשתה זאת!‬
‫עם כל הכבוד, אדון צעיר.‬
‫למעשה, היו אלה הסמוראים‬
‫ולא האיכרים.‬
‫אתה כזה תמים!‬
‫קירארה היא זאת שאספה את הסמוראים.‬
‫אתה חושב שהיא בחרה באנשים המתאימים?‬
‫לפי הממצאים,‬
‫נראה שהמנהיג הוא סמוראי הנקרא ״קמביי״.‬
‫לא משנה מי זה.‬
‫העניין החשוב הוא שהאיכרים שכרו ‬ ‫את הסמוראים כדי להביס את השודדים.‬
‫ספר על כך לשאר הכפרים.‬
‫מה?‬
‫עלינו ללמד את שאר האיכרים‬
‫שאין להם סיבה לחשוש עוד מהשודדים.‬
‫ומה הסיבה לכך?‬
‫זה בסדר, פשוט עשה כדבריי.‬
‫אדון צעיר.‬ ‫-כן?‬
‫אני נושא בפי הודעה דחופה מהבירה.‬
‫טוב, היכנס.‬
‫הוד מעלתו שוחרר מתפקידו בקוגאקיו.‬
‫הוא מואשם כעת ברצח שגריר האימפריה‬
‫וממתין לגזר הדין.‬
‫מה?‬
‫איזה ביש מזל עבור אבי.‬
‫רבים המליצו שהאדון הצעיר יתפוס את מקומו.‬
‫בלי קשר להמלצות, אני הבא בתור.‬
‫האם יש מישהו אחר?‬
‫השאל לי את הסכין שלך.‬ ‫-מה?‬
‫תפסיק להגיד ״מה״ כל הזמן!‬
‫אני מתנצל.‬
‫שלום לכולכם!‬
‫אתם לא רוצים בזה?‬
‫אני מתנצל על כך שאתם כלואים במקום כזה.‬
‫אני אוציא אתכם מפה לאלתר.‬
‫דוד גדול, יש פה משהו.‬
‫מה?‬
‫הסתכל בראי.‬
‫שם תראה סמוראי.‬
‫מה קרה, חבר?‬
‫מה יושב עליך?‬
‫מיהו סמוראי?‬
‫אתה.‬
‫מה?‬
‫דוד גדול מרגיש בודד.‬
‫למה?‬
‫כי קמביי לא פה.‬
‫אה, הבנתי.‬
‫שקט!‬
‫אבל דוד גדול עקב אחר קמביי כל הזמן הזה.‬
‫אתה זוכר את הפנים האלו?‬
‫שמי הוא יושיצ׳יקה זאמון, משכין השלום.‬
‫אני מחפש נקמה עבור מות הוריי.‬
‫מזל שנפגשנו פה, במקום הזה.‬
‫אויב יקר, הכן את עצמך לדו קרב!‬
‫היי, חכה!‬
‫היי!‬
‫לך לכפר!‬
‫אתה זה שהציל אותם!‬
‫לזה אתה קורא להפסיד בקרב?‬
‫אם אתה לא תלך,‬
‫אני אחתוך אותך בעצמי!‬
‫כשאתן לך סימן, לפף את זה בכל הכוח!‬
‫אין בעיה! אני לא יודע ‬ ‫מה אתה מתכנן, אבל אעשה זאת!‬
‫המפקד!‬ ‫-קיקוצ׳יו!‬
‫קח את זה!‬
‫חברים!‬
‫כדאי לכם שתצילו את האיכרים האלה!‬
‫קיקוצ׳יו, אתה היית איכר, נכון?‬
‫סלח לי על היותי איכר.‬
‫חשבתי שאם אהפוך לסמוראי,‬
‫אנשים יעריכו אותי יותר.‬
‫הילחם כהוגן!‬
‫כמובן! אתה יכול לסמוך עליי!‬
‫קמביי ימשיך את הקרב בכוחות עצמו,‬
‫בעוד כולם נותרים מאחור.‬
‫למרות שגם הוא נותר מאחור.‬
‫שיצ׳ירוג׳י והיהאצ׳י אומרים ‬ ‫שהוא צריך לעבוד.‬
‫החבר שלי היה איכר, אז הוא אמור לעבוד בכפר.‬
‫אבל דוד גדול לא מסוגל אפילו לקצור אורז.‬
‫היי! למה זרקת את זה חזרה?‬
‫אני פורש!‬
‫אני סמוראי!‬
‫סמוראי יודע מה עליו לעשות!‬
‫אני...‬
‫מכרתי את אשתי לשודדים!‬
‫מה?‬ ‫-ריקיצ׳י.‬
‫ריקיצ׳י.‬
‫מה שמה של אשתך?‬
‫סאנה.‬
‫אנו נשיב את סאנה אליך במהרה.‬
‫למה?‬
‫אז הסיפור על כך שהמשפחה שלך נהרגה,‬ ‫האם זה שקר?‬
‫זה אמת.‬
‫אבל...‬ ‫-אבל מה?‬
‫השודדים חטפו את אחותי.‬
‫הונוקה.‬
‫אנו נשיב לך את אחותך.‬
‫בכל זאת,‬
‫למה סנסיי עזב לבדו?‬
‫לפעול נגד הבירה...‬
‫לתקוף את הבירה לבדו זהו צעד חסר אחריות.‬
‫קמביי לעולם לא יפעל בכזה חוסר אחריות.‬
‫אני בטוחה שהוא חשב על משהו.‬
‫גם אני חושב כך.‬
‫קיוזו בטח עזב מאותה הסיבה.‬
‫הוא בא רק כדי ליישב ‬ ‫את הסכסוך שלו עם סנסיי.‬
‫ברגע שסנסיי עזב, לא נותר לו דבר לעשות פה.‬
‫זה מתאים לו.‬
‫שבעת האלים ששוכנים באורז‬
‫הלכו כל אחד לדרכו.‬
‫אלים?‬
‫אה, נזכרתי.‬
‫האם שמעתם את האגדה ‬ ‫על שבעת האלים ששוכנים באורז?‬
‫שבעת האלים?‬
‫בכל גרגר אורז שוכנים ‬ ‫שבעה אלים שמגנים עליו.‬
‫זוהי ברכה מגן העדן.‬
‫ריקיצ׳י!‬
‫אני הולך!‬
‫אני לא אתן לקמביי להיות הגיבור היחיד.‬
‫קיקוצ׳יו.‬
‫אתה הולך להציל את סאנה?‬
‫אבל הסיבה שסנסיי עזב אותנו פה‬
‫הייתה לטובת האיכרים.‬
‫אתה בטח רוצה לבקש ממני להפסיק, נכון?‬
‫האם אתה סמוראי?‬
‫אני סמוראי.‬
‫אז תפסיק להתנהג כמו ילד קטן!‬
‫אתה יודע מה סמוראי צריך לעשות במקרה כזה.‬
‫קמביי המנוול הזה ‬ ‫מתייחס אלינו כמו לילדים!‬
‫עלינו להציל את אשתו של ריקיצ׳י בעצמנו!‬
‫בוא נראה לאידיוט המזוקן הזה ‬ ‫מה אנחנו יכולים לעשות!‬
‫אתה רוצה להילחם, נכון?‬
‫קמביי!‬
‫מה העניין?‬
‫איפה האחרים?‬
‫מה שלום גורוביי?‬
‫גורוביי‬
‫מת.‬
‫אני מבינה.‬
‫אם כך, גם כפר קאנה...‬
‫הבסנו את השודדים.‬
‫כעת אקיים את מה שהבטחתי לך.‬
‫בדומה לאשתו של ריקיצ׳י,‬
‫רוב הסיכויים שאחותך נמצאת בבירה.‬
‫בבירה?‬
‫תרגום כתוביות: ניר סבג‬
‫- בפרק הבא -‬
‫- פרק שמונה עשר: הקיסר -‬
‫- נתראה בפרק הבא! -‬